Kære mr. Stevens, det undrer Dem nok at høre fra mig efter så lang tid.
Jeg har tænkt på Dem, siden jeg hørte om lord Darlingtons død.
Vi læste, at arvingerne har sat Darlington Hall til salg.
Da ingen ville købe så stort et hus -
- ville den nye jarl rive det ned og sælge stenene for 5000 pund.
Jeg blev rasende, da jeg læste i Dally Mail: Forræderhule rives ned.
180 guineas? 180? Ikke flere bud?
Mine damer og herrer, et af auktionens pragtstykker, nr. 414.
Et smukt elizabethansk portræt. Budene begynder på 2000 guineas.
2000 guineas, tak. 2200... 2400...
3000... 3200... 3400... 3600...
3800... 4000 guineas er budt. 4500, tak... 5000...
Og 5500... 6000... og 6500... 7000.
9000... og 9500... 10.000 guineas er budt.
Og 10.500... 11.000... og 11.500...
De har budt 11.500 guineas, sir.
Solgt for 11.500 guineas.
Jeg var lettet over at læse, at en amerikansk millionær, Lewis -
- reddede Darlington Hall, så De kunne forblive i Deres hjem.
Er det den samme Lewis, som deltog i Hans Nådes konference i 1936?
Jeg tænker tit på de gode tider, da jeg førte hus på Darlington Hall.
Det var hårdt, og andre butlere var lettere at behage end mr. Stevens.
Men årene hos Dem var nogle af de lykkeligste i mit liv.
De må have et helt nyt personale nu. Mange af de gamle er sikkert døde.
Der er næppe brug for den lille hær, lord Darlington havde i sit brød.
Selv har jeg ikke muntert nyt. Siden jeg skrev for syv år siden -
- har jeg atter forladt min mand, og vort ægteskab er endegyldigt slut.
Jeg bor på en venindes pensionat i Clevedon.
Jeg ved ikke, hvad fremtiden bringer.
Siden min datter blev gift sidste år, har mit liv været tomt.
Jeg har årene for mig, hvordan udfylder jeg dem?
Jeg vil gerne være til nytte igen.
- Brændt på igen? - Ja. Beklager, sir.
Reglerne har altid været:
Kokken laver den varme mad, og kokkepigen rister brødet.
Hvad med en elektrisk brødrister?
Vi trænger ikke til en ny dims, men en ny personaleplan.
- Jeg vidste ikke, vi havde en. - Jo, men den er mangelfuld, sir.
For nylig, sir, var De så venlig at foreslå -
- at jeg tog på en ferierejse rundt i landet.
Bestemt, hold lidt ferie. Se verden.
Hvornår har De sidst set verden, Stevens?
Tidligere kom verden hertil, om jeg så må sige, sir.
Det må De.
Tag fri, når jeg tager til London i næste uge. Tag bilen.
Tag Daimleren.
De og Daimleren er som skabt for hinanden, Stevens.
Det er meget venligt af Dem, sir.
Jeg tænkte på at tage vestpå. Der skal være så smukt.
Og jeg kan måske løse vort personaleproblem samtidig.
En tidligere husholderske bosiddende i Clevedon -
- er måske rede til at vende tilbage.
Deres veninde? Eller en gammel flamme?
Nej da, sir... men en meget kapabel husholderske.
- En meget kapabel husholderske. - Jeg drillede bare, Stevens.
Ved De, hvad jeg synes bedst om i aviserne her? Nekrologerne.
Enhver dum skid får en pæn omtale. Den kunst kan vi ikke i Staterne.
Tak, Stevens.
Kære mrs. Benn. Jeg agter at være i Clevedon den 3/10 ved 16-tiden.
Jeg vil værdsætte et par ord sendt til posthuset i Collingbourne -
- hvor jeg har i sinde at gøre ophold.
Jeg har altid sagt, De har en forbløffende hukommelse.
Vor nye arbejdsgiver er kongresmedlem Lewis.
Han har nu forladt amerikansk politik.
Han er allerede flyttet ind og venter sin familie inden længe.
Men vi er håbløst underbemandede til så stor en husholdning.
Tillad mig endnu engang at måtte lovprise Dem.
Siden De forlod os for at gifte Dem -
- har ingen husholderske levet op til Deres høje standard.
Jeg husker Deres ankomst til Darlington Hall.
De kom ret uventet, impulsivt kunne man sige, midt under rævejagten.
Jeg husker også dagen af en anden grund.
Det var sidste gang, Hans Nåde syntes glad for at se sine naboer.
Det var år siden, han var blevet lokket med på jagt.
Hans Nåde hverken yndede eller bifaldt den sport.
- Godmorgen, Ayres. - Godmorgen, mylord.
Jeg frygter, at min velkomst var kold og studs.
De havde de bedste anbefalinger, jeg har set, og de var velfortjent.
Men Deres unge alder bragte mig i tvivl.
Herrebesøg er ikke tilladt.
Undskyld, jeg nævner det, men vi har før haft problemer af den art.
Den sidste husholderske stak af med underbutleren.
At to ansatte vil giftes, kan man intet sige til.
Men flagrende folk på jagt efter en romance generer mig en del.
Her er især husholdersker skyldige. Tag mig det ikke ilde op.
Jeg kender virvaret, når personalet begynder at gifte sig indbyrdes.
- Må jeg tale med Dem, sir? - Naturligvis.
Det er angående underbutleren og husholdersken, der stak af.
- Kedelig historie. Hvordan går det? - Jeg har fundet to gode afløsere.
Miss Kenton, en ung dame med fine anbefalinger og et behageligt væsen.
Og en meget erfaren ældre herre, som gerne vil være underbutler.
- Han hedder Stevens. - Stevens? Det hedder De jo!
- Det er min far. - Virkelig? Det lyder da udmærket.
- Jeg vil gerne træffe ham. - Han er udenfor.
- Godt. Bed ham ind. - Tak, mylord.
Goddag, mr. Stevens. Deres søn er huset en god mand.
Han er nærmest uundværlig. Er De stolt af ham?
- Meget, mylord. - Og med god grund.
- Det glæder mig at have Dem her. - Tak.
Hvor mange bliver vi til middagen? 14? 16?
12, sir.
- Denne kande passer ikke her. - Spisestuen. Godt set.
Jeg tænkte, at disse blomster ville lyse lidt op i rummet.
- Hvabehar? - De kunne måske muntre Dem op.
Det er venligt af Dem.
Hvis De vil have det, kan jeg tage flere blomster ind.
Dette er mit private arbejdsværelse, og jeg vil distraheres mindst muligt.
- Er blomster en distrahering? - Jeg ønsker ingen forandringer her.
Nu De er her, er der en lille ting, jeg vil nævne for Dem.
Jeg kom forbi køkkenet i går og hørte Dem tiltale en William.
Må jeg spørge, hvem De tiltalte således?
Det må have været Deres far. Der er da ingen anden William her, vel?
Må jeg bede Dem om herefter at kalde min far mr. Stevens -
- eller mr. Stevens Senior over for andre for ikke at forveksle os?
Det ville jeg sætte stor pris på, miss Kenton.
Jeg forstår ikke helt, hvad De mener.
Jeg er husholderske her, og Deres far er underbutler.
Jeg plejer at tiltale mine underordnede ved fornavn.
Hvis De tænker efter, så forstår De nok, hvor upassende det er -
- at en som Dem siger William til en som min far.
Det må have været utåleligt at blive kaldt William -
- af sådan en som mig...
Min far er et menneske, som De kan lære meget af.
Tak for rådet. Hvilke fantastiske ting kan Deres far lære mig?
Jeg kunne påpege, at De ofte er usikker på genstandes placering.
Jeg er sikker på, at mr. Stevens Sr. er meget dygtig -
- men jeg forsikrer Dem, at det er jeg også.
- Naturligvis. - Tak. Undskyld mig.
- Mine komplimenter til kokken. - En lækker sprød svær...
Du var vist vittig, Charles. Lad os, der ikke hørte det, være med.
Jeg sagde, at rosenkålen er sprøde, som jeg kan lide den. Ikke blød.
"Sprød", ikke "sprøde". Ikke sandt, George?
Tilgiv rettelsen, som jeg ville gøre, i og med at jeg lærte noget.
Jeg er overbevist om, at du er ambitiøs og vil avancere i faget.
Jeg vil være butler, kaldes "mister", sidde i mit anretterværelse og ryge.
Ved du mon, hvad der kræves for at blive en god butler?
- Der kræves værdighed. - Tak, mr. Stevens. Netop.
Som vort tidsskrift "The Gentleman's Gentleman" siger:
"En dygtig butler må have en værdighed..."
"...som passer til hans stilling."
Der var engang en engelsk butler i Indien.
En dag går han ind i spisestuen, og hvad ser han under bordet?
En tiger!
Uden at blinke går han direkte ind i salonen.
"Undskyld, mylord..." Han hvisker for ikke at skræmme damerne.
"Der synes at være en tiger i spisestuen."
"Hans Nåde tillader nok, at jagtriflen tages i anvendelse?"
De fortsætter tedrikningen, og så lyder der tre skud.
Det tænker de ikke over. I Indien er man vant til lidt af hvert.
Da butleren kommer igen for at fylde på tepotten, siger han uanfægtet:
"Middagen serveres til sædvanlig tid, mylord."
"Og jeg kan oplyse, at der da ikke vil være det mindste spor -
- efter den netop indtrufne hændelse."
Jeg gentager: At der da ikke vil være det mindste spor -
- efter den indtrufne hændelse.
- En herlig historie, mr. Stevens. - Tak, mr. Stevens.
Det er det, vi alle skal stræbe efter. Værdighed.
Det er til Dem, mr. Stevens. Mr. Stevens Sr., mr. Stevens.
Tak, miss Kenton.
Mary, bær mr. Stevens Seniors tallerken ud, så maden holdes varm.
- Tak, miss Kenton. - Det var så lidt, mr. Stevens.
Hvis De leder efter Deres fejebakke, så er den ude på trappeafsatsen.
- De efterlod den på trappen. - Jeg har ikke brugt den.
Så må det have været en anden. Så tager jeg fejl som sædvanlig.
Godmorgen, sir.
Jeg har inviteret Ciscard Dupont D'Ivry.
- Han kommer da ikke. - Han har netop takket ja.
Dupont er indædt antitysk.
Hans tale i Genève i 33 gjorde mig skamfuld over at være hans allierede.
Sådan gør vi englændere ikke.
Hensigten med konferencen er at drøfte sagen uformelt -
- fjernt fra det internationale halløj -
- her i en venlig og afslappet... hjemlig atmosfære.
Måske kan vi få franskmændene til at forstå os.
- Og tyskerne. - Undskyld, jeg afbryder.
Hvordan kan vi indlade os med tyskerne? Med nazisterne?
De bryder alle aftaler, truer Europa og styrer deres land diktatorisk.
Da jeg var i Berlin, så jeg et lykkeligt tysk folk.
De havde arbejde og mad, og de var stolte og elskede deres leder.
Hvad med jøderne?
Ønsker Hans Nåde, at kineseren fra kabinettet skal stå foran døren?
- Kineseren? - Ja. Den, der stod i kabinettet.
- Den står udenfor nu. Se selv. - Jeg er optaget.
- Stik hovedet ud og se efter. - Jeg ser på sagen senere.
Tror De, jeg ser syner, fordi jeg er så uerfaren?
- Jeg er optaget herinde. - Jamen så venter jeg.
Udenfor!
- Se! Er det ikke den forkerte? - Jeg har travlt.
- Har De ikke noget bedre at se til? - Se på den og svar mig ærligt!
Dæmp Dem. Hvad må de andre tro, når vi står og råber over en kineser?
Jeg må bede Dem vende Dem om og se på kineseren.
En ringe fejltagelse.
Deres far har for stort et ansvar. Jeg er urolig for ham.
Deres far glemte fejebakken og byttede om på statuerne!
Indse det, før han begår en alvorlig fejltagelse.
Jeg giver Dem et oprigtigt råd.
Deres far bør fritages fra visse opgaver for sin egen skyld.
Hvad han end kunne før, så evner han ikke mere det samme.
Tak for Deres råd. Nu kan jeg måske fortsætte mit arbejde?
Det har jeg aldrig ønsket at holde Dem fra.
Det er vigtigt, at vi er enige om retningslinjerne, inden ham...
- Hvad hed franskmanden? - Ciscard Dupont D'Ivry.
Vi venter den amerikanske deltager, kongresmedlem Lewis, samme dag.
Hvem er han?
Et ungt og relativt ukendt kongresmedlem fra Pennsylvania.
Han sidder i en udenrigskomité og er arving til en af de der formuer.
- Dåsekød? - Sporvogne?
- Manufaktur? Hvad er manufaktur? - Noget, amerikanere tjener godt på.
Jeg tror, mr. Lewis' formue stammer fra kosmetik.
Det er gamle mr. Stevens! Hent en pude! Et tæppe!
Sølvtøjet... sølvtøjet...
Tilgiv mig, mylord... Tilgiv mig.
- Hvad skete der? - Han snublede med bakken.
Jeg beklager meget. Det er aldrig sket før. Må jeg ringe efter lægen?
- Det beklager jeg... - Der er ingen skade sket.
- Har Deres far det bedre? - Han er kommet sig helt, tak.
Ingen af os ønsker at opleve det igen. At Deres far falder om.
Og det kan ske hvor som helst, når som helst...
De udenlandske mødedeltagere ankommer inden for to uger.
Vi er velforberedte, mylord.
Det, der sker her i huset, kan påvirke den kurs, Europa vælger.
Det betyder meget... også for mig rent personligt.
Jeg havde en tysk ven. Karl-Heinz Bremann.
Vi kæmpede på hver sin side under krigen.
Vi aftalte, at når skidtet var slut, ville vi sætte os -
- og få en drink som gentlemen.
Versailles-traktaten gjorde mig til en løgner, Stevens.
For betingelserne, vi stillede, var så hårde, at Tyskland var færdigt.
Sådan gør man ikke. Når manden ligger ned, bør det være nok.
Min ven Bremann blev ruineret af inflationen.
Han kunne ikke få arbejde efter krigen, så han tog sit eget liv.
Han skød sig i en togvogn mellem Hamburg og Berlin.
Lige siden har jeg følt det som min pligt at række Tyskland hånden.
Så konferencen er vigtig, og vi kan ikke risikere nogen uheld.
Deres far skal ikke forlade os, De skal blot overveje hans opgaver.
- Det forstår jeg fuldt ud, mylord. - Godt.
- Så overlader jeg sagen til Dem. - Tak, sir.
Hugh! Jeg mangler folk i spisesalen i aften.
Jeg kan bruge dig i anretterværelset. Få sat skik på tøjet.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Jeg tænkte nok, du var oppe og klar.
- Jeg har været oppe i to timer. - Det var ikke meget søvn.
Jeg behøver ikke mere søvn.
- Jeg vil tale med dig. - Så tal. Jeg har ikke hele morgenen.
- Jeg går lige til sagen. - Gør det. For visse venter arbejdet.
Der skal holdes en meget vigtig konference her i næste uge.
Betydningsfulde folk skal være Hans Nådes gæster.
Vi må yde vort bedste.
Og på grund af fars uheld -
- foreslås det, at du ikke serverer ved bordet mere.
Jeg har...
Jeg har serveret hver eneste dag i 54 år.
Det er også besluttet, at du ikke mere skal bære tunge bakker.
- Her er en liste over dine pligter. - Jeg faldt på grund af fliserne.
De ligger skævt. Få dem ordnet, inden det sker for en anden.
- Læser far den ny liste? - Få de fliser lagt ordentligt.
Du vil da ikke have, at de høje herrer falder og brækker halsen?
Bestemt ikke.
- Mr. Stevens... - Hvad er der?
Du har, hvad vi kan kalde "mobile opgaver".
Du kan altså bruge din egen dømmekraft inden for visse grænser.
Her er mopperne.
- Er det mine mopper? - Ja, og børster.
- Mine børster... og mine mopper. - Ja.
Hvad skal jeg bruge dem til?
Det ved far udmærket selv. Lede efter støv og snavs.
Hvis jeg finder støv eller snavs, får det en tur med moppen.
Jeg foreslår, du begynder med messingen på dørene.
Der er den dør, og den, der står åben. Og den dør her...
Her er pudsecreme. Og støvekost.
Der kan blive skrevet historie under dette tag de næste dage.
I kan være stolte over den rolle, I spiller ved denne begivenhed.
Forestil jer i spidsen for en bataljon -
- selv om I kun fylder varmedunke.
Enhver har sin pligt at varetage, hvad enten man er mand eller kvinde.
Pudset messing, strålende sølv, poleret mahogni...
Den velkomst giver vi de udenlandske gæster.
Vis dem, at de er i England, hvor orden og tradition stadig råder.
Tak, Brian.
- Mylord, mr. Lewis er ankommet. - Han skulle først komme i morgen.
- Hvor er han nu? - Mr. Lewis er blevet vist ovenpå.
Min gudsøn, Cardinal, fortæller mig, at han snart skal forloves.
- Må jeg lykønske Dem? - Tak, Stevens.
Jeg føler et ansvar for ham. Hans far var min bedste ven, som De ved.
Nu da han er borte, føler jeg mig lidt som en far for knægten.
Han skal være min sekretær under konferencen.
Og han har virkelig hængt i.
Jeg ved, jeg beder Dem gøre noget helt usædvanligt.
Det vil glæde mig at kunne hjælpe Dem.
Jeg er ked af at bringe det på bane, men jeg kan ikke se andre udveje.
Jeg formoder, De kender til livets realiteter, Stevens?
Blomster og bier... Dem kender De da til?
- Jeg er ikke helt med, sir. - Lad mig lægge kortene på bordet.
Jeg har så travlt med konferencen... Og De med...
Men nogen må forklare ham det. Det vil være lettere for Dem.
Jeg finder opgaven afskrækkende og får det måske først sagt på dagen.
Men det ligger jo ud over det, man kan forlange af Dem.
- Jeg skal gøre mit bedste, mylord. - Jeg er glad for, De vil forsøge.
Sig ikke for meget, kun de nøgne kendsgerninger.
- Du godeste! Stevens... - Det må De undskylde, sir.
Jeg har noget vigtigt at fortælle Dem, og jeg vil gå lige til sagen.
De har måske bemærket ænderne og gæssene ved dammen?
Ænder og gæs? Nej, Stevens.
Så måske fuglene og blomsterne og alle buskene?
- Og bierne? - Heller ikke.
- Det er nok ikke den bedste årstid. - At se bier?
Jeg vil blot sige, at når foråret kommer -
- vil vi se en bemærkelsesværdig og dyb ændring af naturen.
Ja. Naturen viser sig ikke fra sin bedste side lige nu.
Men jeg var ikke så optaget af naturens pragt -
- for Dupont D'Ivry er kommet og i et ondt lune. Det sidste, vi ønsker.
- Er han ankommet? - Ja, for en halv time siden.
Undskyld, men så er det bedst, jeg går ind og tager mig af ham.
Det var pænt af Dem at opsøge mig.
Jeg havde nu lidt mere at sige om emnet -
- som De kaldte "naturens pragt", men det må vente til en anden gang.
Det ser jeg frem til, men jeg går mere op i fisk.
Jeg ved alt om fisk, både fersk- og saltvands.
Alle dyr er relevante for vor lille samtale.
Undskyld mig, jeg vidste ikke, M. Dupont D'Ivry var kommet. Tak.
- Kan jeg hjælpe Dem, sir? - Åh, butleren.
Jeg har ømme fødder. Jeg har brug for et fad varmt vand med salt i.
- Det sørger husholdersken for. - Varmt vand med salt i snarest.
- Goddag. Jeg taler altså engelsk. - Lewis, den amerikanske delegat.
- Kan vi tale privat snarest muligt? - Ja, naturligvis.
Men jeg har vabler efter en påtvunget rundtur i London.
Jeg havde allerede set Tower.
Jeg kom en dag før og fandt, at tingene ikke går i en retning -
- De vil bifalde.
Tysk genoprustning er noget, vi må acceptere.
Det er i vor interesse at have et frit Tyskland, ikke det knuste land -
- som blev påtvunget en uretfærdig fred for 16 år siden.
De, som har været i Tyskland, kan kun glædes ved tegnene på genfødsel.
...og bistå Tyskland i dets kamp for økonomisk genopretning -
- samtidig med at man støtter de rimelige krav om militær balance -
- og almindelig værnepligt for den tyske ungdom...
Jeg må have mere vand og et nyt fad at bade fødderne i.
- Vi må altså tale sammen. - Denne vej, sir.
Jeg lider, min ven. For små sko. Fejlen er min... Forfængelighed.
De og jeg må handle hurtigt, hvis tyskerne skal holdes stangen.
Denne vej, mine herrer.
Butler, kan De ikke lige hjælpe mig med mine fødder?
Jo, naturligvis.
De hørte, hvad de sagde om tysk oprustning...
- Mr. Stevens. Hav mig undskyldt. - Jeg klarer det selv.
- Hvad er der? - Deres far er blevet dårlig, sir.
Udenfor det kinesiske værelse.
Tyskland ønsker fred lige så meget som vi. De har brug for fred.
Tak, Charles.
Bær en balje varmt vand og salt op til mr. Dupont D'Ivry.
- Er det forstået? - Ja, mr. Stevens.
Far?
Jeg har mere tid end De til at se til ham. Jeg har ringet efter lægen.
Tusind tak.
Goddag, Stevens. Deres far har det ikke så godt, er jeg bange for.
Bliver det værre, må De ringe efter mig.
- Hvor gammel er han? 70? 72? - 75, sir.
Som sagt kontakt mig, hvis han får det værre.
Der mangler noget... Hvad er det?
- Skeen til platmenagen, sir. - Godt.
Godt set.
Husk aldrig at berøre glassets kant.
Glasset først.
- Er alt under kontrol nedenunder? - Ja, vi forbereder middagen.
Det er mødets sidste, så du kan forestille dig travlheden i køkkenet.
- Ja, men er alt under kontrol? - Ja, alt forløber fint.
Hvordan har du det? Går det bedre?
Der er noget, jeg må fortælle dig.
Jeg har så travlt. Kan vi tales ved i morgen?
Jim... Jeg holdt op med at elske din mor.
Jeg elskede hende engang, men løb tør for kærlighed -
- da jeg opdagede, at hun var mig utro.
Du er en god søn. Jeg er stolt af dig.
Jeg håber, jeg har været dig en god far. Jeg har gjort mit bedste.
Gå hellere nedenunder -
- ellers ved man aldrig, hvad de kan finde på.
Gå nu.
Gå nu!
Vi tales ved i morgen.
På konferencens sidste dag vil jeg gerne sige, hvor imponeret jeg er -
- over den sympatiens ånd, der har hersket.
Sympati for Tyskland.
Og med tårer i øjnene kan jeg se, at alle her har anerkendt -
- vor ret til atter at blive en stærk nation.
Med hånden på hjertet erklærer jeg, at Tyskland har behov for fred -
- og ønsker kun fred.
Fred med England og fred med Frankrig.
Også jeg er blevet bevæget, dybt bevæget -
- af det oprigtige ønske om fred, der har vist sig under konferencen.
Ulig vor amerikanske kollega kender vi i Europa krigens rædsler.
Og hvad enten vi er franske, engelske, italienske eller tyske -
- så er vort eneste ønske: Aldrig at skulle opleve dem igen.
Jeg er faktisk rørt -
- over de udtryk for forståelse og venskab, jeg har hørt.
Jeg lover at gøre mit yderste for at ændre mit lands politik -
- over for det land, som engang var vor fjende -
- men som nu, drister jeg mig til at sige, er vor ven.
Mine damer og herrer, USA ønsker lige så lidt som De krig.
Men vi ønsker ikke fred for enhver pris -
- for nogle priser kan vise sig at være uhørt høje.
Men lad os ikke komme ind på det nu, det kommer vi tids nok til.
Lad os nu hæve vore glas for lord Darlingtons storslåede gæstfrihed.
Lord Darlington er en klassisk gentleman af den gamle skole.
Ærlig, hæderlig og velmenende.
Det er De alle her. Ærlige, hæderlige gentlemen.
Mig en glæde og ære at være sammen med Dem her.
Men... Tilgiv mig, jeg må sige det...
De er alle amatører.
International politik bør aldrig varetages af gentleman-amatører.
Ved De, hvad verden er ved at udvikle sig til?
Tiden for ædel handling er forbi.
Europa er blevet skueplads for realpolitik -
- eller om De vil "ægte" politik.
Der er ikke behov for gentlemen, men for ægte politikere.
Der skal professionelle til, ellers ender det i en katastrofe.
Jeg vil udbringe en skål for de professionelle.
Jeg vil ikke tage del i en debat på vor sidste aften sammen.
Men jeg vil sige, at det, De betegner som "amatørisme" -
- er det, de fleste af os her kalder "ære".
Miss Kenton vil tale med Dem angående Deres far.
Jeg tror, at Deres "professionalisme" er lig med griskhed og magt -
- snarere end retfærdighed og godhed.
Jeg har aldrig lagt skjul på, at det, vi bad Tyskland om -
- var et totalt brud med landets traditioner. Tak.
Det gør mig ondt, mr. Stevens. Deres far gik bort for fire minutter siden.
- Javel... - Det gør mig virkelig ondt.
Bare der var noget, jeg kunne sige. Vil De med op og se ham?
Jeg har meget travlt lige nu. Måske lidt senere.
Tillader De, at jeg lukker hans øjne?
Det ville jeg være Dem taknemmelig for, miss Kenton.
Far havde ønsket, at jeg fortsatte mit arbejde. Jeg må ikke skuffe ham.
Nej, naturligvis ikke.
Stevens, jeg vil gerne fortsætte vores lille snak.
Om naturen.
De har ret. Jeg bør komme tilbage til foråret, når alt står i knop.
Men som sagt er jeg mest interesseret i fisk.
Som barn havde jeg tropiske fisk i et akvarium. En passioneret interesse.
Jeg vil gerne have en dråbe mere.
- Har De det godt? - Fint, tak.
- De føler Dem ikke dårlig? - Nej, sir, lidt træt måske.
Meget smukt. Jeg håber ikke, De bærer nag, sir.
Jeg sætter pris på en ærlig kamp mellem jævnbyrdige modstandere.
Jeg har den største respekt for englænderne.
Jeg kom her i landet som barn, så jeg føler mig hjemme.
- Alt i orden, Stevens? - Ja, mylord.
- Er De ved at blive forkølet? - Det har været en lang dag.
Det har været en hård dag for os begge. Flot klaret.
Må jeg kondolere, Stevens. Det var et alvorligt slagtilfælde.
- Han har ikke lidt meget. - Tak, fordi De fortæller mig det.
En udenlandsk herre i billardsalonen har brug for Deres hjælp, doktor.
- Er det vigtigt? - Hans fødder.
- Fødder? - Ja. Nu skal jeg vise Dem derned.
- Hvis det er akut. - Ja, han har smerter.
- Må jeg kondolere, mr. Stevens. - Tak, det er venligt af Dem.
Goddag. Mit navn er Stevens. Der skulle ligge et brev til mig.
- Jeg ser lige efter. - James Stevens.
- Må jeg bede om to æbler? - Værsgo.
- Er De på gennemrejse? - Jeg er på vej til Clevedon.
- Hvad bliver det? - 3 pence, tak.
- Hvor kommer De fra? - Oxfordshire.
- Hvor i Oxfordshire? - Darlington.
Var der ikke en lord Darlington, en nazist, som fik os ind i krigen?
Jeg er butler på Darlington Hall. Min arbejdsgiver er en mr. Lewis.
- Jeg kender ikke den tidligere ejer. - Deres byttepenge...
Jeg vil med glæde møde Dem på Sea View Hotel, overfor molen.
Vi har meget at tale om, og jeg har mange spørgsmål.
Jeg har mistet forbindelsen med alle på Darlington Hall, undtagen Dem.
Det er jo længe siden, og meget er sket siden da.
Hvem kunne finde alle dem, Hans Nåde havde ansat?
- De ringede, mylord. - Er de unge tyske damer kommet?
Jeg vil hilse på dem, træne mit tysk.
- De taler glimrende engelsk. - Godt. Bed dem komme ind.
Det her er Elsa og Irma.
Jeg spurgte, om rejsen gik godt.
Den var lang, mylord.
- Jeg spurgte dem om vejret. - Vi er glade for, at vi måtte komme.
Vore forældre er meget taknemmelige.
Miss Kenton tager sig af jer. Velkommen til Darlington Hall.
- Tak, mylord. - Tak, mylord.
- Var der andet, mylord? - Nej.
Sir Geoffrey, dejligt at se Dem.
Goddag. Kom indenfor.
Vær venlig at vente her.
Mr. Benn! Er De ikke på Stanton Lacey?
Jeg har været længe hos sir Geoffrey.
- De har ikke ændret Dem spor. - Tak. Vi ses nok senere.
Mine herrer. De taler om jøder, sigøjnere, negre og så videre.
Men fascisternes racelove bør anses for en hygiejnisk foranstaltning -
- der kommer alt for sent efter min mening...
Mylord, man kan ikke styre et land uden et straffesystem.
Vi siger fængsler, de siger kz-lejre. Hvad er forskellen?
Er der kød i suppen, Stevens?
Nej, det er champignonfond med champignons, løg og selleri.
Der er ikke kød i, kun koldt vand og lidt sherry.
De har vist et labourmedlem i Deres valgdistrikt?
Derovre er der intet fagforeningsuvæsen.
Ingen arbejdere strejker i Tyskland. Alle bliver holdt i skak.
Ikke sært, dette land går til. Det rådner indefra.
- Er der smør på croutonerne? - Jeg er bange for det, sir.
Det er en rar hule, De har her. De må være en tilfreds mand.
Som jeg ser på det, mr. Benn, kan en mand ikke være tilfreds -
- før han har gjort alt for at tjene sin arbejdsgiver.
Det forudsætter, at denne er ham overlegen -
- ikke alene på titel og penge, men også moralsk.
Og De mener, at det, der sker deroppe, er moralsk?
Bare jeg turde tro det, men det gør jeg ikke.
- Jeg har hørt mystiske ting. - Jeg hører ingenting, mr. Benn.
Lyt... Er det ikke gribende?
At lytte til herrernes samtale ville distrahere mig i arbejdet.
Her er frisk sodavand.
- Gør De os selskab? - Tak, men klokken er mange.
- Godnat. Godnat, mr. Stevens. - Godnat, miss Kenton.
Tiltrækkende kvinde.
Miss Kenton. Stanton Lacey blev aldrig den samme, da hun rejste.
Jeg sagde selv op et halvt år senere.
Jeg ville være fortabt uden hende.
En top-husholderske er nødvendig i et hus, hvor store sager afgøres.
Vi gør ikke jøderne uret ved at sige -
- at Kristi åbenbaring er dem uforståelig og imod.
Skønt en af dem, legemliggør han negationen af deres natur -
- hvilket jøderne er mere bevidste om end vi.
Ved at påvise den dybe kløft, der adskiller europæere fra jøder -
- vil vi dog ikke lade dubiøse religiøse fordomme afgøre sagen.
Thi forståelsen af forskellen mellem to forskellige naturer -
- åbenbarer den reelle kløft.
Stevens! Jeg mener, vi har et par flygtningepiger i personalet.
Ja, de to piger, Elsa og Irma.
De må desværre afskedige dem.
Afskedige dem, mylord?
Det er beklageligt, men vi har intet valg.
Sagen skal ses i dens sammenhæng. Jeg må tænke på mine gæster.
Mylord... tillad mig at påpege, at de arbejder virkelig godt.
De er intelligente, høflige og renlige.
Jeg beklager, men jeg har undersøgt sagen nøje.
Der er større ting på spil. Desværre, sådan er det bare.
De er jøder.
Ja, mylord. Tak.
Det undrer mig, De omtaler det som et almindeligt kolonialindkøb!
Skal de afskediges, fordi de er jøder?
Hans Nåde har bestemt sig. Vi kan ikke drøfte sagen.
- De risikerer at blive sendt tilbage! - Vi kan intet gøre.
Hvis De afskediger mine piger i morgen, er det forkert!
En synd, om noget er det!
Der er mange ting, som De og jeg ikke forstår.
Hans Nåde forstår dem. Han har studeret de store spørgsmål.
For eksempel... jødedommens natur.
Mr. Stevens... jeg advarer Dem...
Hvis de bliver sendt bort, forlader jeg også dette hus.
Miss Kenton... Jeg beder Dem...
Deres anbefalinger er holdt i en temmelig reserveret tone.
- Hvorfor forlod De stillingen? - De ville ikke have mig mere.
Jeg ved ikke hvorfor. De ville bare ikke have mig mere.
- Der står, at hun arbejder godt. - Vær rar at vente udenfor.
- Hun er uegnet. - Jeg vil have hende.
- Hun er uegnet. - Jeg sørger for, hun klarer sig.
Ansvaret er helt og holdent Deres, miss Kenton.
Ville De ikke holde op på grund af de tyske piger?
Jeg holder ikke op. Jeg har ingen steder at tage hen.
- Jeg har ingen familie. Jeg er fej. - Nej, nej.
Jo, jeg er en kujon. Sandheden er, at jeg er bange for at rejse.
Jeg ser kun en verden fuld af ensomhed, og det skræmmer mig.
Mere er mine høje idealer ikke værd, mr. Stevens.
Jeg skammer mig.
Miss Kenton... De er af stor betydning for dette hus.
De er yderst vigtig for dette hus, miss Kenton.
Er jeg?
Ja!
Hvis De virkelig vil have denne unge dame, så kald hende ind igen.
Miss Hull.
De kan begynde i næste uge.
Miss Kenton forklarer Dem vore husregler.
Nr. 1: Ingen herrebesøg eller deslige.
Velkommen.
Jeg viser dig dit værelse.
Jeg havde glemt, hvor meget Daimleren sluger.
En upraktisk bil at køre rundt i, mr.?
Harry Smith. Det er en ære at have Dem her i Moscombe.
Dr. Carlisle kigger gerne ind på denne tid.
Han er en gentleman ligesom De.
Hvad er en gentleman? Den titel har enhver englænder ret til.
Nu får De tudet ørerne fulde med Harry Smiths filosofi.
Vi englændere har den fordel, at vi kan udtrykke os frit -
- og man har stemmeret. Det var det, vi sloges med Hitler om.
Har De beskæftiget Dem meget med politik?
Ikke direkte. Og slet ikke nu.
Det var mere først i 30'erne og lige inden krigen.
Jeg var mere inde i internationale sager, udenrigspolitik så at sige.
Men jeg har ikke haft nogen høj post.
Hvis jeg øvede nogen indflydelse, var det uofficielt.
Har De nogensinde mødt mr. Churchill?
Ja, han kom i huset af og til. Igen først i 30'erne.
- Han var skide krigsliderlig! - Altså...
Tyskerne var ikke nok, så han pudsede tropperne på minearbejderne.
- Han klarede krigen godt, men... - Og mr. Eden?
Ja, jeg har truffet mr. Eden.
Godaften. Richard Carlisle. Pokkers uheld med bilen.
Men det er rart, De er her.
Den herre ved meget om udenrigspolitik.
- Helt uofficielt. - Han kender mr. Churchill.
- Og mr. Eden. - Det må jeg nok sige.
Ja... jeg havde den lykke at omgås -
- mange betydningsfulde herrer fra Europa og Amerika.
Nå, mr. Taylor, jeg vil trække mig tilbage. Jeg er træt.
Ikke sært, når De først kører tør og siden skal lytte til Harry Smith.
Jeg skal til Stanbury i morgen. De er velkommen til at køre med.
- Så køber vi benzin på vejen. - Jeg vil nødig være til besvær.
Skal vi sige 7.30?
De vil nyde at tale med dr. Carlisle.
Undskyld Harrys politiske snak. Jeg siger ikke, han har uret...
Vi kæmpede for demokratiet, og byen mistede mange unge mænd -
- inklusive vores søn... Dunkerque.
Jeg henter et tæppe, sir. Der er ragekniv og sæbe ved vandfadet.
Man bør altid lytte til manden på gaden.
De er i deres fulde ret til at udtale sig om politik eller...
- De har ingen forudsætninger. - Vel har de så!
Stevens! Mr. Spencer vil tale med Dem.
Jeg har et spørgsmål til Dem, min gode mand.
Tror De, at vores gæld til USA -
- er en vigtig årsag til den lave eksport -
- eller skyldes problemet, at man gik væk fra guldmøntfoden?
Beklager, men jeg kan ikke hjælpe Dem i den sag.
Det var en skam. Så kan De måske hjælpe os i en anden sag?
Tror De, at Europas valutaproblem kunne afhjælpes -
- af en våbenaftale mellem franskmændene og bolsjevikkerne?
Jeg er beklageligvis ikke i stand til at hjælpe Dem.
- Det var alt, Stevens. - Et øjeblik! Et spørgsmål til.
Min gode mand, deler De vores synspunkt om -
- at M. Daladiers sidste tale om Nordafrika var ren strategi -
- for at få skovlen under nationalistfløjen i sit eget parti?
Jeg kan ikke hjælpe Dem i nogen af disse sager.
Der ser De. Manden kan ikke hjælpe os i disse spørgsmål.
Og dog godtager vi -
- at afgørelserne overlades til ham og nogle millioner af hans slags.
Man kunne lige så godt bede Husmoderforeningen lede en krig...
- Tak, Stevens. - Tak, mylord. Tak, sir.
- De fik bevist, hvad De ville. - Quod erat demonstrandum.
Hvad syntes De så om folk i Moscombe?
Mr. og mrs. Taylor var yderst venlige.
Jeg håber ikke, De synes, jeg er uforskammet, men...
De arbejder tilfældigvis ikke som tjener af en slags?
Jo, jeg gør.
Jeg er butler på Darlington Hall nær Oxford.
Jeg agtede ikke at narre nogen.
De skal ikke forklare Dem.
Var der ikke en lord Darlington, indblandet i forsoningspolitikken -
- som fik os ind i krigen?
Jeg har aldrig kendt ham. Jeg arbejder for en amerikaner... Mr. Lewis.
Lord Darlington var en af dem, der prøvede at lave en aftale med Hitler.
Efter krigen sagsøgte han en avis for ærekrænkelse.
- The Express? News Chronicle? - Jeg ved det ikke.
Nå, han tabte. Han var heldig, at han ikke blev dømt for forræderi.
Der står den!
Jeg må tilstå, at jeg ikke fortalte Dem sandheden.
Jeg kendte lord Darlington. Og jeg ved, at han var et godt menneske.
En gentleman til fingerspidserne. Jeg er stolt af at have tjent ham.
Sådan, nu kan De nå frem til den næste servicestation.
Mange tak, sir.
Men... delte De hans synspunkter? Lord Darlingtons.
Jeg skulle opvarte ham, ikke være enig eller uenig med ham.
- Stolede De på ham? - Ja, fuldstændig.
Men inden han døde, indrømmede han, at han havde taget fejl.
At han havde været for godtroende. At han havde ladet sig narre.
Tak, De har været yderst venlig.
Fortsæt lige frem, og drej så til venstre i den første korsvej.
Undskyld, men jeg er så nysgerrig. Hvor står De i alt dette her?
Ville De ikke hellere begå Deres egne fejl? Undskyld, jeg spørger.
Selvfølgelig. På sin vis begik jeg min egen fejl i det små.
Men jeg kan nå at rette op på den.
Jeg er faktisk på vej for at gøre det nu.
Prøv at starte bilen.
Tak for hjælpen, sir.
Held og lykke. Det har været en interessant samtale.
Stevens! Lord Halifax var meget imponeret over sølvtøjet.
Jeg sagde, det var Deres værk. Han komplimenterede Dem.
Jeg har villet spørge Dem...
Den sag sidste år med de jødiske piger...
Kan man mon opspore dem?
Det bliver svært. Jeg forsøgte at skaffe dem plads i Surrey.
De skulle kun bruge én, og de ville ikke skilles.
Prøv i al fald. Man ville gerne gøre noget for dem.
Det var helt forkert. Det er jeg virkelig ked af.
Hans Nåde spurgte til de jødiske piger.
Han ville vide, hvor de var, da han fandt fyringen forkert.
- Og De var jo ked af det ligesom jeg. - Ligesom De?
Så vidt jeg husker, fandt De det kun rimeligt.
Nu er De urimelig.
Jeg var ked af det. Jeg bryder mig ikke om, at den slags sker her.
Gid De havde sagt det. Det ville have hjulpet at vide, hvad De følte.
Hvorfor skal De altid skjule, hvad De føler?!
- Har du ordnet lamperne? - Ja, miss Kenton.
Jeg tager hatten af for Dem. Pigen arter sig vel.
De havde ret, jeg uret.
- Sikket smil. - Hvilket smil?
Det siger en hel del, ikke sandt?
- Og hvad skulle det sige? - Hun er en sød pige, ikke?
De bryder Dem ellers ikke om søde piger i staben.
Er vor mr. Stevens bange for at blive distraheret?
Er mr. Stevens menneskelig trods alt og lidt usikker på sig selv?
Ved De, hvad jeg gør? Tænker på noget andet, mens De sludrer væk.
- Hvorfor så det skyldige smil? - Deres nonsens morer mig af og til.
De kan knap nok se på hende. De ville ikke have hende, fordi hun var køn.
De har sikkert ret. Det har De jo altid.
Lizzie! Skulle du ikke rede senge? Så kom i sving.
Har du sagt det til hende? Så må du hellere gøre det.
Hun ville aldrig forstå det. Hun er gammel. Hun må være mindst 30.
Hun føler sig måske ikke gammel. Hvem tror du, blomsterne var til?
Giv mig et kys.
Blomster.
- Blomster. Læser De? - Ja.
- Der er mørkt herinde. Kan De se? - Ja.
- Hvad læser De? - En bog.
- Ja, men hvilken bog? - Det er en bog, miss Kenton.
Hvad er det for en bog?
- Er De genert over den? - Nej.
- Er den vovet? - Vovet?
Læser De en vovet bog?
Tror De, Hans Nåde har vovede bøger på hylderne?
Hvor skulle jeg vide det fra? Hvad er det for en?
Må jeg se? Må jeg se, hvad De læser?
- Lad mig være i fred, miss Kenton. - Hvorfor må jeg ikke se den?
Det her er min fritid. De trænger Dem på.
Trænger jeg mig ind på Deres fritid?
Hvad handler bogen om? Lad mig nu se.
Eller forsøger De at beskytte mig? Ville jeg blive chokeret?
Ville det ødelægge min karakter?
Lad mig nu se den.
Den er jo slet ikke skandaløs, bare en sentimental kærlighedshistorie.
Ja.
Jeg læser den slags bøger, alle slags bøger -
- for at forbedre mine sprogkundskaber.
Jeg læser for at videreuddanne mig, miss Kenton.
Jeg må virkelig bede Dem om -
- ikke at forstyrre de få øjeblikke, jeg har til mig selv.
Kom ind!
- Hvad er der, Lizzie? - Jeg vil gerne sige op.
- Hvorfor? - Charlie og mig skal giftes.
- Har du gennemtænkt det nøje? - Ja, det har jeg.
Du er dygtig og har en pæn karriere foran dig, hvis du bliver.
Charlie og mig skal giftes. Charlie og jeg...
Bare jeg vidste, hvad jeg skulle sige til dig.
Jeg har set så mange unge piger gifte sig... blot for at blive skuffede.
- Hvad med penge? - Vi har ingen.
- Men hvem bryder sig om det? - Det er ikke let at være fattig.
Vi har hinanden. Det er alt, hvad man har brug for.
I så fald... hvis du er sikker i din sag...
Ja, miss Kenton. Tak.
Held og lykke.
Vi gjorde, hvad vi kunne for dem.
Jeg sagde, jeg havde ham i kikkerten -
- som en mulig underbutler om et år eller så, men...
Nej, mr. Charlie ved bedst...
Hun vil blive skuffet.
Man skal ikke græde over spildt mælk. Vi har vigtigere ting at se til.
- Næste uges møde. Ved De? - Behøver vi tale om det i aften?
Jeg er træt, mr. Stevens.
Jeg har haft en travl dag, forstår De ikke det?
Jeg er meget træt... Meget, meget træt.
Forstår De ikke det?!
Miss Kenton... Jeg skylder Dem en undskyldning.
Jeg mente, vore aftensamtaler var en hjælp i vort arbejde.
Men nu forstår jeg, de er en belastning.
Jeg sagde bare, at jeg var træt i aften.
Vore møder er en belastning efter en lang dags arbejde. De må høre op.
- Nej, det er bare i aften. - Tak for kakao.
Herefter taler vi kun sammen i løbet af dagen.
Om nødvendigt skriftligt. Jeg ønsker Dem en god nat.
Jeg holder min fridag i morgen. Jeg er tilbage kl. 21.30.
Javist. Godnat.
Jeg er glad for at være ude af det.
Noget ved sir Geoffrey og hans sortskjorter gav mig myrekryb.
Mr. Stevens siger, at vi skal passe huset og lade andre om resten.
- Er De ikke enig i det, mr. Benn? - Nej.
Heller ikke jeg.
Hvis noget ikke passer mig, vil jeg kunne sige "Rend mig!" Tilgiv mig.
Men jeg er vist ikke en rigtig butler... som mr. Stevens.
- Arbejdet er mr. Stevens' liv. - Det er ikke mit.
Og ærligt talt vil jeg ikke tilbage til det arbejde.
- Hvad vil De så, mr. Benn? - Sig Tom.
Tom... Hvad vil du så beskæftige dig med?
Jeg vil gerne være selvstændig.
Åbne en lille butik med aviser og tobak.
Eller et pensionat ude vestpå i min fødeby Clevedon.
Den er passende; den ligger ved havet.
- En shandy til, miss Kenton? - Klokken er næsten 21.30.
Hør nu her, du har jo fri!
Du er ikke en soldat, der skal hjem på kasernen.
Hvad med dig selv, Sarah? Dit navn har en alvorlig klang.
Jeg blev kaldt Sally, da min mor levede.
Har du tænkt dig at blive der?
Det er en god stilling, og man får ansvar, siger mr. Stevens.
Vi taler ikke om mr. Stevens, vi taler om dig.
Hvis nu en spurgte dig -
- om du ville være partner i et lille pensionat. Hvad ville du så sige?
Det ved jeg ikke.
Det er jo et teoretisk spørgsmål, jeg ikke har overvejet.
Hvad nu, hvis det ikke var teoretisk... Sally?
- Det er sært at blive kaldt det. - Men rart?
Ja.
Klokken er mange.
- Ønsker De ellers andet, mylord? - Hvad?
- Nej tak, Stevens. Godnat. - Godnat, mylord.
- Godaften, mr. Cardinal. - Hvordan går det, William?
- Stevens! Hvordan har De det? - Udmærket, sir.
Jeg har kludder i aftalerne. Kan jeg mon sove her i nat?
- Jeg skal sige, De er her. - Skal der ske noget her?
Hans Nåde venter nogle herrer efter middagen.
- Så holder jeg mig i baggrunden. - De kommer tids nok til middagen.
- Hvordan har min gudfar det? - Godt. Ønsker De noget at drikke?
Lidt whisky ville gøre godt. Hvem venter han besøg af?
- Det kan jeg ikke sige Dem. - Ingen anelse?
Overhovedet ikke, sir.
- Jeg holder mig i baggrunden. - Det er nok en god idé.
Kom ind!
Mr. Cardinal er netop ankommet ganske uventet.
- Han ønsker sit sædvanlige værelse. - Det ordner jeg, før jeg går.
- Skal De ud i aften? - Ja. Det er torsdag.
- Det havde jeg glemt. Undskyld. - Noget galt?
Der ventes gæster i aften, men det berører ikke Dem.
Vi aftalte, at torsdag er min fridag, men hvis De har brug for mig...
- Nej, det er helt i orden. - Mr. Stevens!
Der er noget, jeg må fortælle Dem.
Min ven... Herren, jeg skal møde i aften. Mr. Benn, som De kender...
Mr. Benn, ja...
Han har friet til mig.
- Jeg overvejer det. - Jaså...
Han flytter vestpå om en måned.
Jeg overvejer det stadig.
Jeg syntes, at De burde vide det.
Tak... Det er meget betænksomt af Dem.
Nå, De får nok en behagelig aften, miss Kenton. Tak.
Er der noget særligt i aften? Er det nogle særlige gæster?
Det siger jeg ikke. Det er strengt fortroligt.
Jeg må altså ikke deltage? I det, der finder sted i aften.
Nej, det skal du ikke stikke næsen i.
Hvad kaldes du? Sensationsjæger? Det går slet ikke.
Når du har spist, må du hellere fordufte.
Det lyder sandelig specielt.
- Godaften, hr. premierminister. - Undskyld, vi kommer så sent.
- Lord Halifax. - Det her er mr. Fraser.
Vær venlig at vente her, så giver jeg Hans Nåde besked.
Dette maleri er af Herri met de Bles. Det 16. århundrede.
- Baggrunden må være Gardasøen. - En meget skøn kampscene.
- Dette her er særligt smukt. - Notér det ned til senere.
- Hr. ambassadør. - Mit legationsråd.
Hr. Schmidt og hr. Heinrich.
Vi inddrager ikke imperiet i en krig -
- blot på grund af en strid i et fjernt land -
- mellem folk, vi intet ved om.
Jeg mener ikke, at Tjekkoslovakiet er ét af vore unge mænds liv værd.
Vi har en lille krigsliderlig flok -
- der ikke kan se, at tyskerne bare går ind i deres egen baghave.
Der Führer er en fredens mand til sin sjæls inderste -
- men han tillader ikke et andenklasses land -
- at pege fingre ad det tusindårige tyske rige.
Knap knapperne! Vågn op! Hold jer vågne!
- Arbejder denne dame her? - Ja, naturligvis.
Det er vores husholderske, miss Kenton.
- Må jeg? - Ja da. En sikkerhedsforanstaltning.
Jeg formoder, at De har haft en behagelig aften.
- Nå, har De haft en behagelig aften? - Ja. Vil De vide, hvad der skete?
Jeg skal tilbage ovenpå. Der sker vigtige ting her i huset i aften.
Ja, hvornår gør der ikke det?
Jeg svarede ja til hans frieri! Jeg sagde ja til mr. Benn.
- Tillykke. - Jeg skal nok arbejde tiden ud.
Men kan De slippe mig inden, vil jeg være taknemmelig.
- Mr. Benn flytter om to uger. - Jeg skal gøre, hvad jeg kan.
- Hav mig undskyldt. - Mr. Stevens!
Har De ikke andet at sige, efter alle de år jeg har været her?
Mine varmeste lykønskninger.
Ved De, at De har været en meget vigtig person for mr. Benn og mig?
- Hvorledes? - Jeg har fortalt meget om Dem.
Jeg fortæller ham historier om Deres vaner, Deres særheder.
Han finder det morsomt, især når jeg viser -
- hvordan De klemmer næsen sammen, når De pebrer maden. Vi skraldgriner.
Gør De virkelig?
De må have mig undskyldt, miss Kenton. Godnat.
Tak.
Vi har kendt hinanden længe. Jeg glæder mig altid til en snak.
- Vil De ikke også have en drink? - Det er venligt af Dem, men nej tak.
- Har De det godt? - Udmærket, tak.
- De har det ikke skidt? - En smule træt, måske.
Det kan jeg godt forstå. Den er et. Jeg vil have, De sætter Dem.
Sir, jeg tror ikke...
Det var ikke et tilfælde, at jeg kom i aften. Det ved De.
Jeg fik et tip om det, der foregår i biblioteket.
Sid ned. Jeg vil tale med Dem som en ven, men De står som på spring.
Sæt Dem, for pokker!
Sig mig, er premierministeren i biblioteket?
- Premierministeren, sir? - De behøver ikke bekræfte det.
Premierministeren, udenrigsministeren og den tyske ambassadør.
- Ved De, hvad de taler om? - Desværre ikke.
Er De ikke det mindste nysgerrig?
Det tilkommer ikke mig at være nysgerrig i slige sager.
Hvis jeg siger, at Hans Nåde forsøger at overtale premierministeren -
- til at alliere sig med skurkene i Berlin?
Hans Nåde handler sikkert ud fra de ædleste motiver.
Det er det, der gør det så afskyeligt!
De fordrejer motiverne til deres egne hæslige formål!
Hans Nåde er den mest værdifulde brik, nazisterne har haft her -
- netop fordi han er ædel og hæderlig!
Var jeg ikke så fuld, kunne jeg få Dem til at forstå det.
Jeg forstår det, sir.
Hans Nåde vil sikre fred i vor tid.
Men på deres lede betingelser!
Husker De amerikaneren, der for tre år siden kaldte Darlington en amatør?
Han havde fuldkommen ret, Stevens.
Jeg behøver næppe sige, hvor meget jeg holder af Hans Nåde.
Det gør De også, ved jeg.
Gør det Dem ikke desperat at se ham blive ført bag lyset?
Ser De ikke, hvad der foregår?! Er De lige så forblindet?
- Nu har jeg vel forulempet Dem. - Nej, slet ikke.
Slet ikke...
Undskyld, men andre herrer ønsker min tilstedeværelse.
- Mr. Stevens... - Ja?
De må ikke tage Dem noget af det, jeg sagde.
Jeg bar mig dumt ad for lidt siden.
Jeg har ikke taget mig noget af det, De sagde, miss Kenton.
- Jeg husker næppe, hvad De sagde. - Jeg var utrolig tåbelig.
Jeg har altså ikke tid til at stå her og småsludre, miss Kenton.
Jeg synes, De skal gå til ro. De må være meget træt. Godnat.
For fanden da osse!
Miss Kenton?
Ja, mr. Stevens?
Miss Kenton, der er noget, jeg har villet sige Dem...
Den lille niche ved morgenstuen...
Det er sikkert den nye pige...
Den er ikke blevet støvet af længe.
Jeg skal sørge for, det bliver gjort, mr. Stevens.
Jeg tænkte nok, De gerne ville have det at vide.
Goddag, Sally. Hvordan har du det?
- Godt. Og du? - Godt.
Kan vi tale sammen? Bare et lille øjeblik.
- Jeg er på vej ud. - Det tager kun et øjeblik.
Vi går ind i dagligstuen.
Hyggeligt lille sted, hvad?
Det ligner det, jeg havde tænkt mig, at vi to skulle have.
Som så meget andet blev det heller ikke til noget.
Jeg besøgte Catherine i går. Hun havde en spændende nyhed.
- Hun venter sig. - Du milde!
Hun vil gerne have, at vi begge kommer til te på søndag.
Jeg kan hente dig. Vi kan følges ad i bussen.
Nu må vi se.
Huset er så tomt uden dig, Sal. Mere end du aner.
- Du har skåret dig med ragekniven. - Alt går galt for mig for tiden.
Jeg tænker tit på de gode tider, da jeg førte hus på Darlington Hall.
Årene hos Dem var de lykkeligste...
- Mere te, sir? - Ja tak.
- Miss Kenton! Undskyld, mrs. Benn. - Undskyld, jeg er forsinket.
Jeg har netop bestilt mere te. En bid kage?
Nå jo, det er jo en særlig anledning.
- Frøken! Må vi få noget kage? - Så gerne, sir.
Det er sandelig længe siden. De har slet ikke forandret Dem.
- Lidt har vi jo alle forandret os. - Dem kunne jeg altid genkende.
- Er det tyve år siden? - Ja, deromkring.
Teen burde være her nu.
Vi læste om injuriesagen.
Skammeligt! Tænk at kalde Hans Nåde forræder.
Aviserne burde have tabt sagen.
Ja. Da Hans Nåde gik i retten -
- forventede han, at retfærdigheden skete fyldest.
I stedet øgede avisen sit oplagstal -
- og Hans Nådes gode navn var ødelagt.
Bagefter, i hans sidste år...
...ja, helt ærligt... var hans hjerte knust.
Når jeg kom ind med te til ham, så han mig ofte slet ikke.
Så fordybet var han i sine tanker, og han...
Han talte med sig selv, som om han diskuterede med nogen.
Men der var jo ingen. Ingen kom på besøg mere.
- Hvad med gudsønnen, mr. Cardinal? - Han blev dræbt under krigen.
Må jeg betale?
Det gør mig ondt.
Jeg ved, De husker Darlington Hall i dets glanstid -
- og det fortjener Hans Nåde også. Måske kommer de gode tider igen -
- nu da mr. Lewis og hans hustru flytter ind.
De er heldige at have Dem.
Vi har stadig problemer, miss Kenton, undskyld, mrs. Benn.
- Vi har stadig personaleproblemer. - Det nævnte De i brevet.
Og jeg har faktisk overvejet at genoptage arbejdet...
...men min situation har ændret sig.
Hvis jeg skal arbejde, skal det være herude.
Catherine, vores datter, venter sig.
Så jeg vil jo gerne være hos hende...
...og hos vores barnebarn, når han vokser op...
...eller hun, hvis det bliver en lille pige.
Dengang jeg forlod Darlington Hall, indså jeg ikke, at det var for evigt.
Jeg troede vist bare, det var endnu et påfund for at ærgre Dem.
Det var et chok at havne her og faktisk være gift.
I lang tid var jeg meget ulykkelig.
Men så kom Catherine, årene gik -
- og en dag indså jeg, at jeg elskede min mand.
For ingen i hele verden har så meget brug for mig som han.
Men der er øjeblikke -
- hvor jeg synes, at mit liv er én stor fejltagelse.
Jeg er sikker på, vi alle har de tanker fra tid til anden.
Folk hilser altid lysene velkommen om aftenen.
Hvorfor mon?
Det siges, at for mange er aftenen den bedste tid på dagen.
- Den tid, de glæder sig til. - Virkelig?
Hvad glæder De Dem mest til, mr. Stevens?
At komme hjem til Darlington Hall og løse vore personaleproblemer.
Dem kunne De altid løse. Og De havde mange af den slags.
Ja, det har altid været arbejde, arbejde og atter arbejde -
- og sådan fortsætter det nok også.
De behøver ikke vente! Bussen er altid forsinket.
Kom ind under halvtaget!
- De må passe godt på Dem selv. - Også De, lov mig det.
De må gøre alt for, at disse år bliver lykkelige for Dem og Deres mand.
Vi mødes nok aldrig mere, derfor tillader jeg mig at være så intim.
Tak, mr. Stevens.
Nu kommer den. Til tiden, for en gangs skyld.
Tusind tak, fordi De kom. Det var meget venligt af Dem.
- Det var så dejligt at se Dem igen. - I lige måde.
Farvel. Pas godt på Dem selv.
Farvel!
De forskrækkede mig. Hvor kom De fra?
- Kan De lide min habit? - Nydelig, sir.
Pas på lysekronen!
De får sandelig gang i sagerne her, Stevens.
Jeg måtte hyre tre piger til fra landsbyen.
Men jeg kan love Dem, at huset er i orden, når mrs. Lewis ankommer.
Det lyder godt.
Jeg venter en mulig ny husholderske i dag. Mrs. Ruth Muspratt.
Fine anbefalinger. Hun har været oldfrue på en drengeskole i Sussex.
- Hun kan sikkert holde os i ørerne. - Forhåbentlig, sir.
Udmærket, Stevens.
Det var her, vi havde banketten i 1935 -
- hvor vi alle holdt tale om vore idealer.
Gud ved, hvad jeg sagde? De blev i al fald mopsede. Hvad sagde jeg?
Undskyld, men jeg havde for travlt med at servere til at høre efter.
- Vi har fået os en gæst. - Vær forsigtig, sir.
Kom her! Kom her!
Skræm den ikke. Den skal nok komme ned.
Hvis vi lader vinduet stå åbent...
- Sådan, ud med dig! - Flot klaret.
Flot, sir.
Undertekst: SDI Media Group